The Hunger Games: Catching Fire (2013)
Francis Lawrence
Ülestõus lahvatab ühest lootusesädemest! Suzanne Collinsi NÄLJAMÄNGUDE triloogia teises osas LAHVATAB LEEK jätkub vapra Katniss Everdeeni lugu... Kõigile raskustele vaatamata tuli Katniss Everdeen (Jennifer Lawrence) Näljamängude võitjaks ning sundis riigivõimu tunnustama tema ja Peeta (Josh Hutcherson) kaksikvõitu. Pärast kojunaasmist suundub Näljamängude võitjapaar üleriigilisele võiduturneele kaheteistkümnes Panemi ringkonnas. Näljamängude erakordne lahendus kütab kirgi ning vastupidiselt despootliku president Snow´ plaanile ei tugevda Katnissi ja Peeta triumf riigivõimu. Selle asemel hakkavad autoritaarse Snow hirmuvalitsuse all ägavas Panemis levima ülestõusumeeleolud ning noored võitjad saavad eneselegi ootamatult rahva jaoks parema homse sümboliks. Näib, et Katniss ja Peeta on süüdanud leegi, mida nad kardetavasti lämmatada ei suuda ... ja võib-olla ei tahagi. Kapitooliumi võimukandjad otsustavad, et parim viis olukorra lahendamiseks on kasutada selleks nagu tavaliselt manipulatsioone ja suurejoonelist vaatemängu. Nii hakataksegi president Snow käsul kogu riigis valmistuma väga erilisteks Näljamängudeks, millest peavad osa võtma 25 eelneva mängu võitjad. Näljamängude areenil on Katniss sunnitud taaskord appi võtma kavaluse, et päästa ennast ja oma lähedasi. Tundub, et fortuuna ei ole seekord võitjale armuline ... Kuid kas julge ja sihikindel tütarlaps lepib oma saatusega või leiab ta endas julguse võidelda süsteemiga viimse hingetõmbeni? Kõik need küsimused saavad vastuse tempokas, ettearvamatus, seikluslikus ja ohte täis filmis NÄLJAMÄNGUD: LAHVATAB LEEK. Osades: Oscari-võitja Jennifer Lawrence (“Õnneteraapia”), Josh Hutcherson, Liam Hemsworth, Donald Sutherland, Stanley Tucci, Elizabeth Banks, Woody Harrelson, Lenny Kravitz, Oscari-võitja Philip Seymour Hoffman, Sam Claflin, Jena Malone jpt. Eestikeelne pealkiri: Näljamängud: Lahvatab leek
Lisas sipsik 03.02.2014
Arvustused
“Film oli küll pikk, üle kahe tunni, aga see teda väga palju paremaks ei teinud, nagu pikkus enamasti filmi puhul üksi ei aita. Film polnud just halb, aga teise osa asemel, tundus, et näen natuke teist versiooni esimesest osast. Enamus stsenaariumit kattus ühel või teisel moel esimese osaga ja need väikesed muudatused ja kõrvalteemad, mis sisse pikiti, mingit uudset momenti ei tekitanud. Pigem jäid mõnedki liinid tühjaks, sest neid polnud aega korralikult tutvustada. Nii et ei midagi erilist, esimene osa oli parem.”